ЯКОЇ МОДЕРНІЗАЦІЇ ПОТРЕБУЄ КОНСТИТУЦІЙНА МАТРИЦЯ ПУБЛІЧНИХ ФІНАНСІВ УКРАЇНИ? - Patsurkivskyy, Petro; Havrylyuk, Ruslana (ЮРИДИЧНЕ ВИДАВНИЦТВО “ПРАВО УКРАЇНИ”, 2022)
Стаття присвячена аналізу чинної конституційної матриці публічних фінансів України та чвертьвікового досвіду її реалізації, а також нових історичних викликів для України у цій сфері та можливих відповідей суспільства на них. Метою статті є дослідження питання, якої саме модернізації потребує конституційна матриця публічних фінансів України на сучасному етапі розвитку вітчизняного соціуму. Вона конкретизована у таких завданнях статті: 1) проаналізувати чинну конституційну матрицю публічних фінансів України; 2) обґрунтувати необхідність і пріоритетні вектори модернізації конституційної матриці вітчизняних публічних фінансів. В основу методології дослідження покладено аксіологічний та антропосоціокультурний підходи, загальнонаукові принципи об’єктивності й історизму, парадигма органічного конституціоналізму, а також методи системного та структурно-функціонального аналізів. На основі ґрунтовного аналізу проблеми крізь призму органічного конституціоналізму автори статті дійшли таких висновків: 1. Чинній конституційній матриці публічних фінансів України де-юре властивий ціннісний еклектизм – державоцентризм і людиноцентризм водночас. Він є закономірним наслідком політики та прак тики тотального патерналізму у сфері публічних фінансів. Де-факто ж це надає державі та її чиновникам квазісвободу дій у сфері публічних фінансів, відкриває безмежні можливості системно зловживати у ній під лозунгами суспільної необхідності та/або суспільної доцільності. 2. З метою подолання цих проблем, а також задля виконання завдань, що постали перед Україною з огляду на набуття нею статусу кандидата у члени Європейського Союзу та дії інших вагомих чинників стала необхідністю модернізація конституційної матриці публічних фінансів України. 3. Ця модернізація передбачає передусім потребу конституціоналізації особистої свободи індивідів, зокрема, загального принципу “особам приватного права дозволено все, що не забороняють загальні правила”, а також конституціоналізації принципу нерівності, вигідної усім як принципу конституційного інституту публічних фінансів. 4. Поява у тексті Конституції України останнього принципу ще більше актуалізує потребу та водночас уможливить виокремлення у ній спеціального розділу “Публічні фінанси”. 5. На рівні окремих субінститутів інституту конституційних публічних фінансів потребують конституціоналізації: як засади бюджетного конституційного права принцип конкуренції заявлених належним чином публічних потреб суб’єктів конституційних відносин у цих ресурсах; як засади податкового конституційного права принцип максимізації справедливих податкових надходжень у публічні фонди фінансових ресурсів.
Keywords: конституційна матриця публічних фінансів; модернізація конституційної матриці публічних фінансів; принцип “особам приватного права дозволено все, що не забороняють загальні правила”; принцип нерівності, вигідної усім; принцип конкуренції заявлених належним чином публічних потреб; принцип максимізації справедливих податкових надходжень у публічні фонди фінансових ресурсів