ЛЕКСИКО-СИНТАКСИЧНІ ЗАСОБИ ВИРАЖЕННЯ ІМПЛІЦИТНОГО ВИСЛОВЛЕННЯ-ЗВИНУВАЧЕННЯ - Король, Антоніна Анатоліївна (Херсонський державний університет, 2020)
Стаття присвячена дослідженню мовних засобів вираження імпліцитного висловлення-звинувачення, що містять негативну оцінювальну силу у своїй семантичній структурі, а також аналізові синтаксичних моделей побудови звинувачень імпліцитного типу. На матеріалі 1 782 імпліцитних висловлень-звинувачень (з 50 німецькомовних прозових творів) установлено, що висловлення-звинувачення імпліцитного типу виражається за допомогою лексичних індикаторів, представлених різними частинами мови та фразеологічними словосполученнями. Проте найчастотнішим індикатором імпліцитного смислу звинувачення виявились частки (28,3%): підсилювальна частка so та обмежувальна частка nur. Вживання адресантом неозначених займенників man, jeder позбавляло його особистісної спрямованості, послаблюючи тим самим негативний ефект звинувачення у конфліктній ситуації. Конвенційними формами вираження імпліцитного висловлення-звинувачення за допомогою займенника man є форми, представлені формулами: а) „man + müssen / sollen + Verb; б) „man + können / dürfen + nicht + Verb”. Серед прикметників (6,3%) зафіксовано лексичні одиниці, що називають негативні почуття та емоції, які мовець відчуває по відношенню до адресата чи його вчинків. Структурно висловлення-звинувачення представлені 28 синтаксичними моделями, розробленими за критеріями наявності експліцитної / імпліцитної форми їх реалізації. Для імпліцитного вираження висловлення-звинувачення характерними виявилися синтаксичні моделі, що мають структуру питального речення (з/без питального слова) – P (V Präs) + S? (24,8%) та FW + P (V Präs / Perf) + S? (17,4%).
LEXICAL-SYNTACTIC MEANS OF THE IMPLICIT ACCUSATION UTTERANCES
The purpose of our article is o investigate the linguistic means of implicit accusation utterances, that carry the negative evaluation of the addresser in its semantic structure, as well as to analyze the syntactic models of accusation utterances of implicit type. On the material of 1782 implicit accusation utterances it has been established that the accusation utterances of implicit type is expressed by means of lexical indicators represented by different parts of speech and phraseological phrases. However, the most frequent indicators of the implicit meaning of the accusation were the particles (28.3%): the intensifying particle “so” and the limiting particle “nur”. The addressee's use of the indefinite pronouns “man”, “jeder” to weaken the negative effect of the accusation in a conflict situation. Conventional forms of expression of implicit accusation utterances (using the pronoun „man“) are the forms represented by the formulas: a) „man + müssen / sollen + Verb; b) “man + können / dürfen + nicht + Verb”. Among the adjectives (6.3%) there are lexical units that name the negative feelings and emotions that the speaker feels in relation to the addressee or his actions. Structurally, the accusation utterances are represented by 28 syntactic models developed according to the criteria of an explicit / implicit form of their implementation. Syntactic models with the structure of the interrogative sentence (with “wh-words” or “Yes-no questions”): P (V Präs) + S? (24.8%) and FW + P (V Präs / Perf) + S? (17.4%) are mainly used for the implicit expression of the accusation utterances.
Keywords: Прагмалінгвістика, мовленнєвий акт, художній дискурс, імпліцитний смисл, мовні засоби, синтаксична модель.